- Ce drăguţ! - E scena unei crime.
E o scenă a crimei tare drăguţă.
Câţiva alergători l-au găsit pe necunoscutul nostru
la alergarea de dimineaţă. Cadavrul e destul de proaspăt,
aşa că sigur s-a întâmplat azi noapte.
Nicio urmă de răni de intrare sau ieşire, ceea ce înseamnă probabil...
- o lovitură la cap cu un obiect bont. - Şi i-au chemat pe cei majori fiindcă...
- nu puteau decide al cui e teritoriul? - Aşa e. Cadavrul e la limita oraşului.
Singurul lucru cu care suntem de acord
e că a fost un furt din maşină care a evoluat greşit.
Portofel, ceas, jartieră... totul a dispărut.
Nu chiar totul. Ucigaşul ar fi fost
foarte frustrat să nu poată să ia asta.
Arată ca o roată. Roată de motocicletă.
Nu cred că a fost furt din maşină. Poate ucigaşul...
ascundea altceva, dar dacă urmăreşti
să furi maşina şi bunurile cuiva, apuci ceva şi o iei la goană.
Nu pierzi timp să desfaci o butonieră, nu-i aşa.
Furt din maşină... O rană prin împuşcare sau prin înjunghiere
- e mai probabilă decât bătaia. - Bătăi de genul acesta răpesc timp.
- Criminalul era apropiat. - Nu e nicio surpriză.
Tunsoarea, costumul, apa de colonie...
- Acest om avea inamici. - Parfumul lui îţi spune că avea inamici?
Sigur. Ţanţoş, tipul conflictual.
Fineţea unei îmbrăcăminţi spune
"fii atent, arată-mi respect."
Acesta era un tip extrovertit şi dur, un profesionist,
un politician din umbră sau un avocat, un reparator.
Genul care e bun cu oamenii,
obligându-i pe oameni să facă lucruri pe care nu vor să le facă.
"Ce" e el, e lipsit de valoare până nu aflăm "cine" e el.
Păi, pot să fac şi asta.
Nu, Jane. Am căutat. Telefonul nu e la el.
Lumina de semnalizare e aprinsă.. Telefonul e în raza de acoperire.
Atacatorul lui probabil l-a aruncat printre copaci.
- Ce faci? - Dau un telefon.
- Dar nu ai telefonul. - Am vocea mea.
Dar ai nevoie de telefon. Vrei să foloseşti activarea prin voce?
Ai nevoie de nume şi numere din telefon.
Există un nume înscris în orice telefon.
În particular într-un telefon aparţinând unui bărbat de vârstă mijlocie
care purta o jartieră.
Acasă.
Alo?
Bună. Sunt Patrick Jane
de la Biroul de Investigaţii din California.
Mă întrebam dacă ştiţi un bărbat de 1.82 m, în jur de 35 de ani,
păr grizonat, costum gri la comandă,
cântărind circa 87 kg, mai mult sau mai puţin?
- E soţul meu, Gordon Hodge. - Gordon Hodge.
Aţi spus că sunteţi de la BIC? S-a întâmplat ceva?
O secundă...
E pentru tine.
Alo?
Ştiam că se va întâmpla aşa ceva,
mai devreme sau mai târziu.
Soţul dvs. avea
ceva probleme, în ultima vreme?
Gordon era avocat în drept penal, cu o practică foarte specială.
A avut doar un singur client... "Sfinţii Păcătoşi".
Motociclişti, nu-i aşa?
Da, sunt una dintre primele grupări de motociclişti din ţară.
Conduc o afacere legală, dar în principal se ocupă
de droguri şi prostituţie, pungăşii cu taxe de protecţie,
chestii de genul ăsta.
De ani de zile, l-am implorat să renunţe, dar Gordon a spus că
un avocat nu-şi abandonează niciodată clientul. E imoral.
Aşa le spunea el...
Niciodată "banda", întotdeauna "clientul."
Când l-aţi văzut ultima dată?
Ieri dimineaţă, înainte de servici.
Gordon obişnuia să se întâlnească cu aceşti oameni la orice oră...
Aşa sunt ei. Aşa că nu ne-am îngrijorat
când n-a venit aseară acasă.
S-a comportat diferit, în ultima vreme?
A fost cam la limită în ultima săptămână şi ceva.
Cred că s-a întâmplat ceva la servici, dar nu sunt sigură ce.
L-aţi întrebat despre asta?
Nu, niciodată. Serviciul era subiect interzis.
A spus că era plictisitor.
Care era motivul real?
Crezi că era ruşinat sau a simţit ruşinea ta?
A vrut să ne protejeze.
Oare colegii de la el de la birou
- ştiau ce se întâmplă? - Nu. Era singuratic.
Nici măcar n-avea secretară.
Gordon n-avea încredere în nimeni când era vorba despre afacerea lui.
Aveţi idee cine ar fi vrut să-l omoare?
Păi, aţi putea să-i întrebaţi clientul.
Ştia toate secretele lor.
Probabil a aflat ceva ce nu trebuia să afle.
Vreunul dintre voi i-a întâlnit pe acei ticăloşi?
Nu.
Voi doi cred că aveţi remuşcări... să trăiţi într-o casă aşa frumoasă,
să conduceţi maşini drăguţe, să mergeţi la şcoli de renume,
toate plătite de către criminali periculoşi
sau "ticăloşi" cum le spune colega mea.
Aş fi dorit ca Gordon să apere luptători pentru drepturile civile?
Da, sigur că da!
Dar el credea că fiecare are dreptul constituţional
să aibe o apărare bună. Avea principiile lui.
Mulţumim pentru timpul acordat.
Ai făcut o şcoală de interviuri de care n-am auzit?
Data viitoare, obţine faptele, lasă editorialul.
Da, doamnă.
Ştiu. Şi Jane a făcut-o. Nu e agent BIC.
Din partea ta, aştept standarde profesionale.
Da, şefa.
Era căpitanul poliţiei rutiere locale.
Maşina lui Hodge a fost pescuită din lac la 1.5 km de
scena crimei... Nu sunt amprente lizibile.
A spus că în urmă cu două săptămâni l-a arestat pe Hodge
la un motel pe autostradă, mergând spre maşina lui cu
60 de grame de cocaină şi 60 de methadonă în buzunare.
- L-au acuzat de posesie... - Frumos.
Numai că procurorul a renunţat la acuzaţii.
A fost un amănunt cu o percheziţie ilegală.
Ori Hodge e un avocat grozav...
ori procurorul l-a convertit în schimbul renunţării la acuzaţii...
Şi plănuia să-l utilizeze ca informator.
Păi, dacă "Sfinţii" au aflat...
Da, l-au omorât.
Şi ei ştiau de acuzaţii. Şeful lor, Von Mcbride...
a depus cauţiunea lui Hodge.
Vorbeşte cu prietenii tăi de la biroul procurorului.
Află care e povestea pe acolo.
Jane cu mine mergem să vorbim cu "Sfinţii Păcătoşi".
- Bine, aveţi grijă. - Vrei să vin ca sprijin?
Nu. Vorbeşte cu criminaliştii despre maşină.
Jane, să mergem. Acum, te rog?
Haide.
Frumos, nu?
Nu, nu chiar. Nu îi văd farmecul.
E fascinaţia mobilităţii.
De aceea fetele s-au dus după Cain şi nu după Abel.
Chiar aşa?
Da. Nomazii... mai sexy decât fermierii.
Aveau romantism.
Lisbon.
Am vorbit cu prietenul meu de la biroul procurorului.
N-au făcut un târg cu Hodge.
I-au dat drumul deoarece cazul nu era intangibil
şi au pierdut deja prea multe în favoarea lui Hodge şi a "Sfinţilor".
În ultimii 10 ani, au fost achitaţi în peste 50 de cazuri...
Crimă, viol, trafic de droguri. Sunt intangibili.
Nimeni nu e intangibil.
Prietenul meu a spus să stăm departe de ei.
Sunt piază rea.
Bun sfat avocăţesc.
O să-l iau în considerare.
Eşti gata?
Iată şi romantismul tău.
Suntem de la BIC.
Îl căutăm pe Von Mcbride.
Nu-i aici. Adică, unde ar trebui să fii tu.
Poţi să ne spui unde este?
Nu. Nu pot.
Ascultă, am venit pentru o informaţie.
Nu vrem încurcături, băieţi.
Păi, n-avem nimic de spus.
Pot să te duc la sediu dacă vrei.
- Prefer să vorbesc aici. - Cum am zis, nu e nimic de spus.
Nu facem nimic ilegal.
Dle Mcbride?
Atenţia ta asupra acestei chestiuni urgente...
- îmi spune că tu eşti şeful aici. - Da, continuă să mergi, blondule.
Avem doar câteva întrebări pentru tine. Nu va dura mult.
Da, îmi pare rău. Nu vorbesc cu ofiţerii de poliţie
la îndemnul avocatului meu.
Avocatul tău e mort.
Da, am auzit. Dar sfatul e încă bun.
Adică treaba voastră aici e terminată.
Nu vrei să ştii cine e informatorul, atunci?
Ce informator?
Îmi pare rău. Uită că am spus ceva.
Îmi pare rău.
- Îţi baţi joc de mine? - Da, îmi bat joc de tine.
Nu există niciun informator.
Vino aici.
Dacă îl atingi te arestez.
Mi-ar plăcea să te văd încercând să faci asta.
Cum te numeşti?
Xander.
Xander, ameninţările tale sunt deşarte.
E agent de stat.
N-o să o atingi nici c-un deget
şi ştii asta, aşa că de ce faci pe durul?
De unde a apărut asta, această nevoie de a intimida?
Sunt sadic şi mă plictisesc repede.
Eu văd o copilărie dificilă...
proastă educaţie, multe chinuri.
Dar mai văd cum acea suferinţă ţi-a dat
abilităţi empatice şi o puternică latură creativă
şi acestea sunt calităţile
pe care ar trebui să încerci să le dezvolţi în tine.
Nu acest personaj brutal, în spatele căruia te ascunzi.
Acesta e Xander, aşa e.
Plin de empatie.
Vreţi ceva de băut?
Sigur.
Deci, ce e prostia asta cu informatorul?
De când ştii de înclinaţiile lui Hodge pentru cocaină şi methadonă?
De câţiva ani.
Tipului îi plăcea să petreacă, dar putea să-şi facă şi treaba.
Nu a fost prea încântat când a fost arestat.
S-a renunţat la caz.
Cred că te-ai întrebat de ce.
Percheziţie ilegală.
Da.
Ori asta ori Hodge, a schimbat taberele.
- Ticălo... - Stai un pic, Diamond. Nu a schimbat.
Nu există niciun informator.
Unde ai fost aseară?
Chiar aici.
Şi am alţi 30 de fraţi
care vor garanta pentru mine şi pentru fiecare.
Uite, omule, nimeni dintre oamenii mei n-a făcut asta.
Ne plăcea Gordon, omule. Era ca un membru al clubului.
- Nu putea să meargă cu motocicleta. - Nu, nu putea.
Deşi a încercat.
Cine l-a ucis?
Bănuiala mea?
Probabil alt club de motociclişti
care voiau să ne scoată din afaceri...
"Brigada Haosului", "Bolos Plata".
Ia-ţi mâinile de pe mine! Lasă-mă în pace!
Ajutor! Ia-ţi mâinile de pe mine!
Lasă-mă în pace!
- Lasă-mă în pace! - Dă-i drumul şi retrage-te!
Retrage-te acum. Lasă-mă în pace!
Sunteţi nişte criminali!
Toţi!
Doamnă, liniştiţi-vă. Sunt de la BIC.
Doamnă!
Cine a fost? E prietenă cu voi?
N-am mai văzut-o.
Parcă e dereglată mental. Săraca.
Ştii, eşti un mincinos foarte bun.
Mulţi oameni, în subconştientul lor, indică necinstea,
dar la tine? Nimic. Niciun conflict interior.
De obicei, acesta e indiciul
a ceea ce psihologii numesc un sociopat.
Păi, dacă prin "sociopat, " vrei să spui că dacă mă înşeli,
o să-mi placă să te văd suferind înainte să te omor...
Atunci, da, sunt un sociopat.
Ne mai vedem.
La revedere.
Am vorbit cu restul grupării.
Nicio altă bandă de motociclişti nu i-ar înşela pe "Sfinţi"
şi să rişte să pornească un război pe care nu l-ar putea câştiga.
E incredibil. Ar trebui să vezi asta.
Stai un pic. Ştii ceva despre femeia din parcare?
"Sfinţii Păcătoşi" au propria pagină de Internet.
- Chiar? - Da.
Am verificat înregistrările cu modelul şi culoare camionului
şi cu poza din carnetul de şofer, potrivit descrierii ei.
Nicio asemănare.
Camionul cred că e înregistrat pe numele soţului
ei sau al altui membru de familie.
Abţinerea lui Mcbride în ceea ce o priveşte înseamnă că ascunde ceva.
A unit alte două benzi cu "Sfinţii" în ultimii cinci ani.
E cea mai rapidă creştere a unei benzi din ţară.
Du-te la biroul lui Hodge.
Vezi dacă găseşti ceva despre operaţiunile grupării,
care să iasă în evidenţă.
Şi cere poliţiei din Deerfield
să emită un mandat de căutare pentru camioneta femeii.
Bine.
Poţi să cumperi marfă cu logouri.. ceşti de cafea "Sfinţii Păcătoşi",
Abţibilduri, prosoape de plajă...
şi alte bagatele variate şi interesante.
Frumos.
Da. Dacă ei o fac şi noi ar trebui s-o facem.
O gamă de haine ocazionale, poate?
Pantofi practici?
Mă ocup imediat de asta.
Bine. Mocasini Lisbon.
Am găsit ceva, şefa.
Acestea sunt apelurile telefonice ale lui Gordon Hodge
din noaptea crimei.
Toate sunt apeluri de rutină, despre afaceri.
Von Mcbride, alţi avocaţi, oficiali juridici.
Dar ultimul apel iese în evidenţă.
7:23, apel de la o anume Constance Hoyt.
"Adresa actuală necunoscută" Cred că nu vrea să o găsească cineva.
Am căutat până în urmă cu trei luni...
Sunt o mulţime de apeluri între ea şi Hodge.
- Ai încercat numărul? - De două ori.
Am primit un mesaj vocal computerizat.
În plus, am căutat numele în baza de date a maşinilor
pentru înregistrarea unei camionete negre. Nu e femeia din parcare.
Verifică apelurile telefonice ale lui Von Mcbride.
Vezi dacă a avut vreun contact cu această Constance Hoyt.
- Bingo. Câteva flecăreli. - Au vorbit de trei-patru ori pe zi.
- Ori e mama lui, ori... - Iubita lui.
Constance?
Vrem să-ţi punem câteva întrebări.
- Conduc eu. - N-avem timp!
- Şefa, centura. - Dă-i drumul!
Motocicleta are prea mulţi muşchi. Va trebui să...
Nici să nu te gândeşti să te mişti.
Ar trebui să te scot mai des din birou.
Ai cheia de la biroul lui Hodge?
Care e problema ta cu motocicliştii?
Îi urăsc.
De ce, mă rog?
Tatăl meu era motociclist.
Chiar? Nu ştiam asta.
Nu? Am crezut că mi-ai citit dosarul.
Acolo spune că era un criminal renumit.
Nu specifica vreo apartenenţă.
Jimmy sunt semne pe mânerul uşii.
Mă îndoiesc că fac parte din decorul original.
Uşa e liberă.
Liber.
Biroul e liber.
Crăpăturile sunt în exteriorul ferestrei.
Înseamnă o încercare anterioară de intrare prin efracţie.
Căutau ceva
sau încercau să transmită un mesaj?
Mesajul, în mod sigur, făcea parte din asta.
Cum preferi: "Constance" sau "Diamond"?
Prefer să pleci naibii de aici.
Ai fugit de poliţie, punând în pericol vieţile a doi agenţi.
- Ai putea rămâne aici câteva zile. - Nu cred că e drept.
De ce ai fugit?
Am fugit fiindcă sunt moartă dacă mă vede cineva vorbind cu poliţia.
"Sfinţii" sunt acum paranoici în legătură cu informatorii,
de aceea nu spun niciun cuvânt.
Spune-ne despre relaţia ta cu Gordon Hodge.
Nu mă culcam cu Gordon.
Ba da, te culcai.
A durat doar câteva luni. Ne simţeam bine.
De parcă Von nu se culca şi cu altcineva şi...
Gordon se purta drăguţ cu mine.
Ai sentimente reale pentru el.
Era amabil.
Nu te trata niciodată cu superioritate.
Doar că a fost tras prea adânc în treburile "Sfinţilor"..
Ştii că a fost arestat pentru posesie?
I-am spus de sute de ori să fie atent,
dar a făcut prostii.
Păi, drogurile îi fac pe oameni nepăsători.
Trebuia să fii un pic îngrijorată că va afla Mcbride.
Ar fi complicat lucrurile.
"Complicat"e un fel de a spune.
Aşa că l-ai sunat în acea seară. Apoi ce s-a întâmplat?
Te-ai dus să-l vezi?
Nu! Nu.
Am sunat să mă despart de el. L-am auzit răspunzând la telefon
şi am încercat să vorbesc cu el, dar s-a întrerupt legătura.
Ce zici de femeia din parcare? Nu ştiu.
Von nu vorbeşte despre afacerile benzii cu mine.
- Ai mai văzut-o? - A venit pe acolo de câteva ori.
În ultimele două săptămâni, aceeaşi chestie...
Erau multe certuri, apoi pleca.
Uite...
Tu...
Trebuie să-mi promiţi
că Von nu va afla de mine şi de Gordon.
Îşi ţine oamenii aproape.
Ar putea deja să ştie...
L-a omorât pe Hodge din gelozie.
Crede-mă.
Dacă Von ştia, Gordon n-ar fi fost singurul mort.
Doar o singură altă persoană ştia
şi era destul de rău.
Cine era cealaltă persoană?
Avem informaţii care sugerează
că ştiai de Gordon şi de altă femeie.
Da, ştiam.
Cum?
Acum circa patru luni, am găsit un bilet de parcare
pe alee, de la Hanul Deerfield.
Aşa că într-o noapte l-am urmărit
şi l-am văzut intrând cu acea motociclistă.
I-ai spus asta?
Mai mult am strigat şi l-am lovit.
Mi-a promis că n-o s-o mai vadă.
L-am crezut pe cuvânt şi nu l-am mai întrebat niciodată despre asta.
De ce nu?
Fiindcă nu voiam să-l aud cum mă minte.
Dnă Hodge...
dacă aţi înţeles despre aventura soţului dvs.,
trebuie să-l fi suspectat şi de alte activităţi ilicite.
Ştiam de droguri şi de petreceri.
Era înconjurate de ele.
De ce nu ne-aţi spus despre asta mai devreme?
Deoarece Gordon e mort.
Orice aş fi spus sau aş fi făcut, nu l-ar fi adus înapoi.
Fiul meu se uită în gol şi murmură
din cauza tatălui lui, agent Lisbon.
Amândoi... merităm să fim întristaţi
fără ruşine şi scandal, nu-i aşa?
Da, meritaţi.
Şi dacă îşi mai urmărea o dată soţul,
ar fi putut să-i ia urma şi să-l omoare.
Nu, nu ea a făcut-o. L-a iubit.
A fost o prizonieră a vieţii soţului ei.
Scapă de el şi o ia de la început.
Oamenii prinşi în vieţi mizere
întotdeauna vorbesc despre evadare. Doar puţin o şi fac.
E mai uşor să închizi ochii
şi să pretinzi că mizeria nu există.
Şefa, ar trebui să vezi asta.
E de la o cameră de supraveghere de peste drum.
A fost al treilea incident în două săptămâni.
Proprietarul clădirii a spus că Hodge n-a vrut să le raporteze pe cele anterioare
fiindcă n-a vrut ca poliţia din Deerfield să scotocească
prin biroul lui şi întâmplător să găsească ceva
în dosarul lui despre "Sfinţii Păcătoşi". Acolo.
Măreşte.
Femeia din parcare?
Văd că e peste tot.
"Brigada Haosului" controlează distribuţia
din Rancho Rosa, dar cred că dacă ne mutăm
acum, ne putem muta în Stratton.
Care-i treaba, fraţii mei?
Mai avem doar o mică întrebare pentru tine.
Mi-am depăşit norma de răspunsuri la întrebările poliţiştilor.
Şi norma mea de nebunie.
Femeia din parcare.
Cum am spus, cred că m-a confundat...
A fost văzută devastând biroul lui Hodge.
A găsit ceva ce nu trebuia?
Dosarele lui erau neatinse. N-a luat nimic.
Nu mai avem ce discuta atunci.
Cu cât mai repede e închis acest caz, cu atât mai repede vom pleca
şi tu te întorci la afaceri ca de obicei.
Numele de familie e Guthrie.
E sora unui domn de moartea căruia am fost acuzat.
În mod greşit, bineînţeles.
Procesul a fost acum vreo două săptămâni.
Gordon a dat lovitura. M-a scăpat.
Şi n-ai fost nerăbdător să o identifici
fiindcă nu voiai ca noi să ne băgăm nasul în cazul tău?
Tot ce ştiu e că venea aici
din când în când, spunând nişte lucruri ofensatoare.
Mulţumesc pentru cooperare.
Crezi că ea l-a ucis pe Gordon?
Cum am spus, mulţumesc pentru cooperare.
Am o ultimă întrebare.
Dacă Hodge nu era informatorul în banda ta,
cine crezi că e?
Adică, am încercat să-l întreb pe procuror,
dar e un ticălos cam secretos.
Ce crezi?
Dle Jane, suntem un club de motociclişti,
nu o bandă.
Şi vă pot asigura că nu e niciun informator.
Păi, tu ştii cel mai bine.
De ce tot pomeneşte de acest informator?
Doar vorbeşte şi el.
Să trecem la afaceri.
Von Mcbride ar trebui să stea aici, nu eu.
Documentele de la tribunal spun că fratele tău, Rick, era mecanic auto.
Mcbride l-a învinovăţit că a greşit o reparaţie
şi fratele tău a refuzat să o refacă.
Mcbride, se presupune, s-a înfuriat şi l-a omorât.
Nu "se presupune". L-a omorât.
L-a omorât în bătaie cu o rangă.
- L-a ucis. - Şi juriul nu a fost de acord.
Mcbride a fost în legitimă apărare, nu-i aşa?
Asta fiindcă acel avocat, Hodge,
a făcut să pară că a fost vina fratelui meu.
A început să împrăştie tot felul de minciuni despre fratele meu,
spunând că fratele meu era tot timpul drogat,
că era agresiv, că era instabil mental.
Aşa că te-ai pus pe treabă, hărţuind banda,
distrugând biroul lui Hodge, nu-i aşa?
Dacă vrei să mă arestezi pentru asta, dă-i drumul.
- Nu mă cert cu tine. Sunt prea obosită. - Ai încercat vreodată acasă la Hodge?
O dată.
Dar a ieşit copilul lui.
N-am nimic de împărţit cu el,
aşa că am plecat înainte să fac ceva.
- Şi ce voiai să faci? - Nu ştiu.
Am fost...
Nu ştiu.
Am vrut ca Hodge să înţeleagă...
- ce mi-a făcut mie şi familiei mele. - Când a fost asta?
Acum două zile.
În ziua crimei. Unde erai în acea seară?
Acasă.
- Poate cineva să confirme? - Locuiesc singură, dar eu n-am...
Acum şase luni,
ai fost arestată într-un incident pentru agresivitate la volan.
Te-ai dat jos din maşină la semafor
şi ai atacat un om în maşina lui.
Ce legătură are asta cu restul?
Eşti o persoană nervoasă şi îţi exprimi furia în mod fizic.
Nu sunt nervoasă, sunt tristă.
Fratele meu era un om bun.
Singura crimă pe care a comis-o
a fost să-i ţină piept unui ticălos ca Mcbride.
Hodge ponegreşte numele fratelui tău mort
şi îl scapă pe Mcbride. Poate că distrugerea biroului lui
nu ţi-a dat destulă satisfacţie.
E de înţeles dacă frustrarea ta dă în clocot
şi nu te poţi atinge de Mcbride. Are 20 de motociclişti în jurul lui
tot timpul, aşa ca poate ai încercat cu ţinta cea mai uşoară.
Nu l-am ucis pe Gordon Hodge,
dar mă bucur al naibii de mult că e mort.
Ea a fost acasă la el în acea zi.
S-au furişat, a aşteptat şi l-a urmat mai târziu. În plus, căuta răzbunare...
- Un motiv foarte puternic. - Nu avem aproape nimic ca să o acuzăm.
Eu zic să o reţinem pentru vandalism.
Încearcă să găseşti ceva ce o va plasa la locul crimei.
Sau ai putea să-i dai drumul. Evident e impulsivă
şi destul de neglijentă ca să fie surprinsă de camere.
Va crede că a câştigat nişte timp
şi va încerca ceva să-şi acopere urmele
şi se va implica singură.
Dă-i drumul, apoi urmăreşte-o.
Da, şefa.
Unde te duci?
La aer curat.
Toată discuţia asta despre crimă... "e dezgustătoare."
"pute până la cer,"
"are chiar primul blestem asupra ei"
Shakespeare.
Apasă mai puţin pe pedala de frână.
Mama ta e aici?
La piaţă. De aceea sunt limitat doar la aleea garajului.
Vrei să o sun eu pentru tine?
Ştim că Felicia Guthrie a încălcat proprietatea
în ziua în care tatăl tău a fost ucis.
Vreau să aud ce s-a întâmplat.
Plecam de la şcoală.
Am văzut-o sărind poarta şi venea alergând pe aleea garajului,
aşa că am fugit afară să încerc s-o opresc.
Striga toate chestiile acelea despre tatăl meu
minţind în legătură cu fratele ei şi cum l-a scos pe Mcbride basma curată.
- Apoi a fugit. - Părinţii tăi au văzut-o?
Nu. Tata era deja la muncă şi mama era la duş.
Ai vreun motiv să nu-mi fi spus asta mai devreme?
Nu ştiu.
Mi-a părut rău pentru ea, aşa cred.
N-am vrut să aibă probleme.
Voiam doar o confirmare. Mulţumesc.
Doamne!
Trebuie să te relaxezi.
Nu mă ajută. N-o să mă obişnuiesc niciodată cu asta.
Asta se repară uşor. Ai nevoie de un instructor adecvat.
În regulă. Acum poţi accelera un pic.
Excelent. Îmi place cum păstrezi distanţa.
Ai încredere în instinctele tale. Întotdeauna au dreptate.
Eşti un instructor bun.
Da, sunt, probabil fiindcă...
implicarea emoţiilor mele e nulă în ceea ce faci tu...
Spre deosebire de tatăl tău,
care bănuiesc că s-a plictisit că faci atâtea greşeli.
Nu era persoana cea mai răbdătoare.
Probabil nu te ajuta nici faptul că vorbea tot timpul la telefon.
Am trăit cu slujba lui toată viaţa.
Te obişnuieşti.
Pe lângă asta te-ai obişnuit şi cu drogurile şi că o înşela pe mama ta?
Mi-a promis că se opreşte.
Da.
Nu e uşor să treci prin viaţă
cu eticheta de fiul avocatului unor gangsteri.
Nu era chiar aşa de rău.
Adică, fetele veneau la mine tot timpul,
vorbeau cu mine despre tata şi despre bandă, de parcă eram super...
- În loc să fiu un tocilar, ceea ce sunt. - Toată lumea este.
Eu sunt.
Dacă era tatăl meu, îţi spun eu...
aş fi fost supărat pe el.
Tata n-a vrut să rănească pe nimeni.
Doar îşi făcea treaba.
Sigur.
Păi, bănuiesc că l-aş fi iubit, dacă ar fi fost tatăl meu.
Nu pot spune că i-aş fi acordat aceeaşi libertate
dacă eram căsătorit cu el.
Încerci să o învinovăţeşti pe mama?
- Fiindcă dacă încerci... - Ce?
Te înşeli, atâta tot.
Şi ea l-a iubit.
Asta ne duce înapoi la Felicia Guthrie,
care nu l-a iubit deloc.
Ce ţi-a spus, mai precis, când ai văzut-o?
E greu de zis.
Era doar, ştii tu, gălăgioasă, de fapt.
N-avea prea mult înţeles.
Foarte frumos.
Vei pleca la plimbare cu maşina în nopţile de sâmbătă, cât ai clipi.
Aminteşte-ţi, ai încredere în instinctele tale.
- Întotdeauna au dreptate. - Mulţumesc.
- Şi mulţumesc pentru lecţia de condus. - Da.
Încă nicio mişcare.
Se pare că rămâne peste noapte.
Ai vorbit recent cu Van Pelt?
Da.
- Vreun progres? - Nu.
Auzi asta?
Da.
Vor pleca după Felicia.
Mcbride crede că ea l-a ucis pe Hodge
şi vrea răzbunare.
Poliţişti din Hampton, la nord de Lexington,
avem nevoie imediată de sprijin.
Ce naiba se întâmplă?
Intră înapoi în casă şi stai ascuns!
Fii isteţ şi pleacă de aici chiar acum!
Nu facem nimic ilegal.
Comportament huliganic,
arme ascunse, ţevi de eşapament supradimensionate.
Probabil câteva mandate remarcabile sunt aici!
La naiba cu tine, porcule!
Am putea să-ţi arestăm jumătate dintre clovni chiar acum!
Deci, cum o să fie?
Ne mai vedem noi.
Chiar nu-mi plac motocicliştii.
Dacă ei cred că mă pot intimida, se înşeală.
Felicia, se încing spiritele,
aşa că vreau să stai departe de barul gangsterilor, de acum înainte.
Da. O să stau departe când îl vei aresta pe Von Mcbride.
Şi voi ce faceţi aici, totuşi?
Credem că l-ai ucis pe Gordon Hodge,
aşa că agenţii Cho şi Rigsby te urmăresc.
Haide. Oricum nu credea...
"tocmai treceam prin apropiere."
ţi-am spus că n-am nicio legătură cu asta.
Şi cine ţi-a spus că poţi intra în casa mea?
Asta? Voiam nişte ceai. Să mă încălzesc puţin.
Te încălzeşti, pe naiba. Căutai dovezi.
- Felicia, linişteşte-te. - Nu-mi spune mie să mă liniştesc...
când tipul ăsta cotrobăie în sertarul meu de lenjerie, căutând o armă.
Era dulap, de fapt. Căutam pantofi stropiţi cu sânge.
Plecaţi de pe proprietatea mea.
- Eşti foarte sensibilă. - Pleacă.
- Chiar te-ai uitat prin dulapul ei? - Şi prin aşternuturi.
E nervoasă şi emotivă din cauza fratelui ei,
ceea ce înseamnă că a fost neglijentă cu crima lui Hodge...
A dus dovezile acasă cu ea.
Dar nu sunt înăuntru.
Păi, nu are garaj sau atelier.
Am căutat peste tot.
Peste tot, mai puţin în gunoi.
De ce nu?
Păi, e gunoi.
Ai terminat?
Aproape.
Da, cazul e în desfăşurare
şi eşti o persoană suspectă.
Te sfătuiesc să nu părăseşti oraşul.
Şefa?
Scuză-mă.
Ai văzut asta?
Ce se întâmplă?
Stai acolo. Nu mişca.
N-am făcut nimic rău.
Cred că Mcbride mi-a înscenat.
Rigsby, du-o în sala de interogare numărul unu.
Şefa, Nina şi Lucas Hodge au venit să te vadă.
- A spus de ce? - Fiindcă le-am cerut eu să vină aici.
Rigsby, poţi să o aduci aici, te rog?
Va dura doar un minut. Mulţumesc.
Ai de gând să-mi spui despre ce e vorba?
Doar îţi închid cazul.
Mulţumesc că aţi venit, dnă Hodge.
Numele acestei femei e Felicia Guthrie.
Ea v-a ucis soţul din răzbunare, fiindcă l-a scăpat pe Von Mcbride...
- de acuzaţia uciderii fratelui ei. - Dumnezeul meu!
Nu, n-am omorât pe nimeni.
Avem dovezi.
Avem doar nevoie de permisiunea dvs. pentru
ca Lucas să dea o declaraţie formală, în care să spună că
a văzut-o la voi acasă în ziua crimei.
- Ai văzut-o? - Păi, vă poate spune mai târziu.
Declaraţia lui ne va da o şansă mai bună de condamnare.
- Sigur. Orice doriţi. - Minunat. Mulţumim.
Lucas, dacă poţi confirma că pe ea ai văzut-o,
atunci poţi să pleci.
Ce se va întâmpla cu ea?
Păi, probabil închisoare pe viaţă.
Dacă are noroc, ar putea să iasă condiţionat după 25 de ani.
Jur, că nu... nu m-am atins de el!
Taci din gură! Ne-ai luat totul.
Lucas, trebuie să o arestăm acum, aşa că o poţi identifica?
Nu, nu ea a fost.
Adică, da, a venit acasă...
Minunat. Mulţumesc. Asta e tot ce doream.
- Luaţi-o, băieţi. Mulţumesc. - Nu, n-am făcut nimic!
- N-am făcut nimic rău! - Ai încredere instinctele tale, Lucas.
Întotdeauna au dreptate.
Să mergem.
- Nu putea să o facă. - Ce te face să spui asta?
- Ştiu. - Lucas, au dovezi.
- Ticăloasa asta ţi-a ucis tatăl! - Nu-i spune aşa! N-a fost ea.
Singurul mod în care vom şti sigur e dacă ne spui tu cine a făcut-o.
Bine, nu mai vorbiţi cu fiul meu. Aţi luat declaraţia.
- Lucas, să mergem. Haide. Să mergem. - Nu!
- Lucas! - Opreşte-te!
Eu am fost.
Am ieşit să-mi predea o lecţie de condus.
Conduceam foarte rău în acea seară
şi tatăl meu vorbea la telefon tot timpul,
cum făcea de obicei.
Se enerva de fiecare dată când greşeam,
dar nu puteam să mă concentrez.
Datorită întâlnirii cu Felicia Guthrie din acea zi.
N-ai vorbit despre ea până n-am întrebat eu,
fiindcă îţi părea rău pentru ea.
N-ai vrut să atragi suspiciunile asupra ei,
fiindcă ştiai că nu ea a făcut-o.
Ai încercat să faci ceea ce trebuie.
O tot vedeam pe alee,
plângând, strigând cum a minţit tatăl meu în legătură cu fratele ei.
Telefonul lui tot suna...
şi s-a enervat pe mine şi am greşit şi mai rău
şi eu doar... n-am mai suportat.
Când i-a sunat din nou telefonul...
i l-am smuls. Am auzit vocea ei...
Bună, Gordon dragă, eu sunt. Poţi vorbi?
Ticăloasa de motociclistă... Diamond.
Continua să-i spună "Gordon dragă".
Spunea că vrea să-l vadă neapărat.
Felicia Guthrie avea dreptate. Era un mincinos.
Am aruncat telefonul în pădure şi s-a enervat.
Îmi promisese că se opreşte
să mai ia droguri şi să o înşele pe mama
şi ca un idiot, l-am crezut.
Am sunat-o pe mama.
Ea mi-a spus ce să fac.
Am strâns toate lucrurile ca să pară un jaf,
dar n-am putut să desfac acea butonieră.
Aşa că i-am aruncat maşina lui în lac.
Ea m-a dus cu maşina acasă.
Minciuna devine de nesuportat, nu-i aşa?
Mă aşteptam ca după o vreme,
să vrei să mergi la poliţie să le spui adevărul.
Uneori voiam să merg.
Mama a zis nu.
Mi-a promis că o să fie bine.
Păi, ar putea fi...
Într-o zi.
Să mergem.
Întinde mâinile...
Îmi pare rău, mamă.
Dnă Hodge, trebuie să vorbim...
Ştii, trebuie să mă întreb cum de acea butonieră găsită de Rigsby
a ajuns în casa lui Felicia Guthrie.
E o enigmă.
Fiindcă pariez salariul pe un an
că dacă mă uit în magazia cu dovezi,
butoniera ce am găsit-o asupra lui Hodge ar fi dispărută în mod misterios.
Bine.
Eu aveam nevoie ca Lucas s-o vadă pe Felicia cum e arestată.
Tu aveai nevoie de dovezi solide ca să o acuzi pe Felicia.
Aşa că...
Am făcut să se întâmple asta.
Făcând o femeie inocentă să creadă
că va merge la închisoare?
De parcă viaţa ei nu era deja destul de grea.
Da, ai dreptate. Chiar merită puţină justeţe.
E bine să te văd că îţi pasă.
Ştii, sarcasmul e cea mai joasă formă de umor.
Da?
În regulă.
Mă întorc imediat.
Aici.
Ce se întâmplă?
M-am gândit că vrei să ştii
că l-am prins pe ucigaşul lui Gordon Hodge.
Era fiul lui.
O mulţime de probleme erau între ei.
Şi ai simţit nevoia să-mi spui asta pe ascuns,
îmbrăcat în acest fel?
Instinctul de conservare.
M-am gândit că nu mai sunt binevenit printre prietenii tăi.
Doar asta?
Asta a trebuit să-mi spui?
Păi, nu. Mai e un motiv.
Deschide acest plic
şi trădătorul din banda ta va ieşi la iveală.
Trădătorul.
Acum întoarce-te şi încearcă să nu pari prea vinovat.
Despre ce era vorba?
Ce, asta? Asta e...
- E puţin haios, de fapt. - Da, haios?
Să ne vinzi e haios?!
Omule. Ai înţeles greşit, frate!
Haide! Vino aici.
Dă-mi drumul, omule.
Am fost păcălit.
Traducerea şi adaptarea: dflo Corectura: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Sincronizarea 720p HDTV: PoLL11